Jeg er kommet for at fortælle dig -
- at jeg har set rensdyrtyren for tredje gang.
Første gang jeg så ham var jeg på din alder.
Den anden gang var jeg i min bedste alder.
Og i dag så jeg rensdyrtyren for tredje gang.
STIFINDEREN
Denne historie er ført videre fra generation til generation -
- i næsten 1000 år.
Dilko!
Dilko, kom!
- Jeg kan ikke finde Dilko. - Den hund kan klare sig selv.
Kan du hjælpe mig?
Din bror kommer og hjælper dig med at lede.
- Jeg kan ikke finde Dilko. - Du skal råbe højere!
Jeg har råbt og råbt, men han kommer ikke.
Hvornår kommer Aigin?
Han kommer før det bliver mørkt, håber jeg.
Det er snart mørkt, og Aigin er ikke kommet.
Han kommer snart.
Jeg tager ud at lede efter Dilko.
Gå ikke for langt. Hold dig i nærheden.
Dilko!
Mor!
Søster...!
Hvem er det som...
Åh, er det dig, Sierge?
Hvor er fangsten?
Der var ingenting i snarerne, kun nogle knogler.
Ulvene var i snarerne før os.
Hvad gør vi så?
Kog suppe på det her, så børnene ikke sulter.
Sådan noget spøger man ikke med.
Vent! Dorakas kommer snart med nyheder.
Hent Sida-Isit!
Går du ned?
I sådan et vejr skulle alle unde sig en spadseretur -
- i stedet for at fare ned på ski som idioter!
- Ulvene har tømt snarerne. - Alle sammen?
Det er ikke det hele. Sierge har set Darffot spor!
Er du sikker?
Hvad er Darffot?
Darffot er jo...
Darffot nævnes ikke ved sit rigtige navn. I hvert fald ikke nu?
Hvorfor ikke?
Fordi der er set spor efter ham.
Vi må fortælle det til Raste! Kom!
Der er set Darffot spor!
Du skal ikke lyve.
- Er det sandt? - Ja!
Hvor langt væk er han?
Vi klarer os uden dig. Måske næste gang, Orbes.
Sierge bærer spyddet på denne jagt.
Du kan være med når dit spyd lærer at ramme sit mål!
Du er endelig vores, Darffot, -
- Vi lover at fortære dit kød med varsomhed, -
- og ærbødighed.
Dit store hjerte og sjælen der brænder i det må du overlade mig.
Hvor er ham som dræbte bjørnen?
Spørg ikke! Raste får vi nok ikke at se før om tre døgn.
Hvorfor ikke?
Fordi den som dræber Darffot -
- får en kraft som er farlig for andre.
Hans blik brænder sig gennem dine øjne.
Derfor skal du se ham i øjnene gennem den her.
Den holder drabets kraft ude, -
- og slipper livets kraft igennem.
Tsjudene... de har dræbt...
hvad siger du?
Tsjudene! Han sagde tsjudene!
Sahve - hent Raste!
Jeg tager pilen ud. Sørg for at der ikke kommer nogen ind.
- Hvor er de? - I nærheden?
Vi må flygte!
- Vi må vide hvad der er sket! - Hent kørerensdyrene!
Gør slæderne klar! Set børnene på den første!
Vi tager afsted samlet! Sluk bålene!
Sahve, vask ham i ansigtet. Han vågner snart.
Hans arm klarer sig.
Sig at han skal bruge den så den bliver frisk og stærk igen.
Du skal ikke være bange længere.
Hvem tog pilen ud?
Det var ikke nogen hvem som helst. Han er vores noaidi., vores stifinder.
Raste.
Hvorfor angriber de os?
- Det er vel bestemt. - Ja, det er vel det.
Kan du fortælle hvad der skete?
De har... de har dræbt mine forældre.
Og min... lillesøster.
Tsjudene?
Hvor er de nu?
Hvor så du dem sidst?
Nær Golggotjavre.
Han så dem nær Golggotjavre.
Hvor mange?
Ti, femten... måske flere.
Hvordan slap du fra dem?
Jeg havde ski. Det havde ikke de.
Og de kommer efter dig?
Jeg tror ikke de finder sporet.
Tror? Trækker spor herhen, hvor det er børn og...
Han var såret. Han havde brug for hjælp.
Han havde ikke noget valg.
Nu skal han hvile sig. Kom!
- Jeg prøvede at skjule sporene. - Prøvede!
Det er din.
Vi flygter til kysten.
Alle sammen?
Alle sammen.
Hvad havde du gjort i vores sted?
Jeg ville blive. Hvis det var min landsby ville jeg forsvare den.
Du må være skør, vi er ikke krigere.
Hvis de fandt os måtte vi kæmpe.
Landsbyen ville blive slagtet, ikke engang børnene ville blive skånet.
De er værre end ulve!
Slip!
- Hvor skal du hen? - Til kysten. Slip!
- Ingen tager afsted før jeg siger til! - Jeg venter ikke på tsjudene.
Vi tager samlet til kysten!
Er der en bue jeg kan låne?
- Hva skal du med den? - Træne min arm op.
- Du burde hvile. - Jeg har hvilet mig.
Den her bue er lidt svag.
- Jeg bliver her. - Du bliver sammen med os.
Skynd jer, før det bliver mørkt.
Jeg synes vi skal blive og kæmpe!
Vi har kvinder og børn.
Jeg bliver!
Hør! Vi skal holde sammen, hvis vi skal klare os!
- Det haster! - Vi kan ikke tage afsted endnu.
Hvad venter I på?
Drengen nægter at tage med os.
Vil han blive her? Vi tager ham med! Kom!
Slip ham!
Bind ham!
- Det nytter ikke at flygte nu. - Vi skal til kysten.
- Hvad skal vi der? - Der er flere mennesker.
Skal vi også binde dig fast?
Prøv bare!
Tøv ikke! Gå væk!
- Han skal nok blive god igen. - Løft ham op på slæden.
- Var det nødvendigt? - Skulle han have lov at standse os?
- Men slå ham ned... - Vi leger ikke nu!
Netop! Vores liv er værd at kæmpe for.
Er I alle blevet skøre?
Hvad tror i disse pile er til? Harejagt?
Drabsvåben! Og de er vant til at dræbe! Er vi?
Sierge har ret. Vi må tage afsted mens vi endnu har tid.
Flygter du også?
Vi kan ikke kæmpe imod tsjudene?
I kan tage afsted. Jeg kommer senere.
Jeg bliver også tilbage.
Du har det ikke let, men du skal komme med os.
- Jeg kan ikke. - De finder dig.
De skal ikke finde jer!
Det bliver en kold nat.
I mørket finner de mig i hvert fald ikke.
Vi ses måske snart igen?
Hvad hedder du?
Aigin.
Jeg hedder Sahve.
Sahve!
Bror...
Her, Ranne. Du får et nyt kødben.
Sov du?
Jeg ville ønske at jeg kunne.
Er du mørkeræd?
Når det lysner, må du tage til kysten til de andre.
Hvad skal jeg der?
Tanken om hævn formørker dit sind.
Husk at vi kun er dele af det store, -
- det uendelige fællesskab.
Tsjudene har glemt det. Glem det ikke, du!
Jeg er ingen del af noget fællesskab.
Jeg er alene.
Det kan føles sådan, -
- men også du er bundet til det uendelige fællesskab.
Med ubrydelige bånd.
Jeg ser ingen bånd.
Ser du det?
I teltdugen?
Det som er mellem teltdugen og dig.
Jeg ser ikke noget.
Ser du ikke?
Nej.
Du ser endnu ikke.
Men nu mærker du at det er noget der.
Du ser ikke luften, men du er uløseligt knyttet til den.
Sådan er alt knyttet sammen med usynlige bånd.
Nej, min søn. Du kan ikke rive dig løs fra helheden, -
- men du kan glemme at du er knyttet til den, -
- og så bliver du en tsjude, -
- og en mand på vildspor, på vej mod selvudslettelsen.
Jeg er kommet for at fortælle dig -
- at jeg har set rensdyrtyren for tredje gang.
Første gang jeg så ham, var jeg på din alder.
Andet gang var jeg jeg i min bedste alder.
Og i dag så jeg rensdyrtyren for tredje gang.
Men hvad betyder det Raste?
Raste? Raste!
Du er tidligt oppe.
Jeg havde ikke ventet at se jer her.
Vi ombestemte os.
Vi finder ulveflokken.
Vi tager tilbage efter dit spor.
Så lad os tage afsted!
Tag den her.
Den er bedre.
- Er du sikker på at det er denne vej? - Ja.
- Her er dine spor. - Ja, men jeg gik ikke der.
Hvem er det så spor efter?
Vent her!
Jeg kan ikke lide det her.
Jeg har jaget mange ulve, men aldrig noget som dette...
Hvis bar det var ulve vi jagtede.
De skal ikke jages. De skal udryddes.
Skynd dig!
Hør... snig dig ind i skovkanten...
Tag ned til kysten og fortæl dem -
- at tsjudene er på vej!
Det var dig der lavede sporene og prøvede at aflede dem.
Vent!
Tag trommen med dig. Snig dig ud mens jeg distraherer dem her.
- Raste... - Hysj! Skynd dig!
Hvor er de andre?
Du skal være vores stifinder!
Hjælp os, så skal du slippe...
Jeg viser jer vej til landsbyen... hvis Raste overlever.
Når vi har de andre, kan du komme her tilbage og slippe ham løs.
- I er tidligt ude. - Mændene sover endnu?
De drog på jagt i går, og er ikke tilbage før om nogen dage.
Nogen tog den vej... de andre den vej.
I to rejser mod Guhkesjavre, -
- og I rejser mod Avcerohtu.
Men hvis tsjudene er her før dem?
De er ikke her før om to døgn.
Hvis de skal de finde os, skal de følge vores spor, -
- og det tager mindst to døgn til fods.
Men hvis de tager smutvejen over fjeldet?
Hvordan skal de kunne finde den?
De ville aldrig finde vejen hertil!
En fugl kunne lave en rede ud af det der!
Vi må i hvert fald varme vand!
Det nytter ikke blot med vand. I må lægges i sauna!
Hvorfor ikke?
Jeg fyrer op i saunaen.
Udsigten ville være bedre deroppe.
Det bliver snart mørkt.
Hvad venter du på?
Drengen burde ikke være derude!
- Hvorfor ikke? - Han fører ulykke med sig!
- Kom nu! - No, jeg bliver her!
Det eneste du kan se deroppe er fjeldets ånder.
Ånder?
Det er ikke dem vi skal frygte.
I kan sove der!
Jeg så noget mærkeligt på fjeldet.
Det blussede lidt op, og forsvandt.
Er du sikker på at det du så noget?
Det var måske et tegn, fra oven.
Venter du på en elsker?
Hvordan det?
Ånderne gav dig et tegn, så du kunne pynte dig -
- før dit hjertes udvalgte kommer!
Vent! I kommer ikke ned uden mig!
Der er kun én vej ned, og jeg ved hvor den er!
Hvad skal du med det?
Det er glat. Vi må binde os sammen.
Åh, er det jer?
Du har nok løbet stærkt, siden du er så svedig.
De kommer! Over fjeldet! Og drengen er stifinder!
Jeg vidste at vi ikke kunne stole på ham!
Det er ikke sandt!
Folk må væk herfra! Gør slæderne klar!
- Find våben frem! - Vi tre kan ikke klarer os imod dem.
Vi kan i hvert fald opholde dem.
Og jeg ved hvem der falder først!
Han førte dem i døden...
Og gav sit liv.
For vores skyld.
Vi vil altid huske drengen, -
- som gav sit liv -
- for at vi kan få lov at leve...
Tsjudene... plager os aldrig mere.
Vi har ikke længere en stifinder.
Vi har altid en stifinder.